Takmer sa jedna zo svadieb nekonala, pretože ženích si svoj unáhlený čin asi dobre premyslel až pred obradom a zdupkal. Napokon však nevesta nezostala na ocot a my sme jej našli náhradníka, ktorý sa ukázal neskôr ako osudová láska. „Na túto myšlienku sme prišli počas diskoték, kedy sme videli, že deti sa k sebe „majú“.
Pomáhali si pri rôznych súťažiach, ktorých bolo počas desiatich dní v tábore neúrekom. Robinsonove dobrodružstvá, pri ktorých museli každý deň splniť zaujímavé úlohy, chodili sme na výlety, navštívili sme Trenčiansky hrad, kde si hlavne chlapci vychutnali popravu bosorky, našťastie ich nič podobné v tábore urobiť nenapadlo,“ hovorí jedna z vedúcich Janka Špániková. Deti sa každý deň venovali Hodine pravdy, kde každé družstvo plnilo úlohu, ktorú dostalo na začiatku tábora.
Hodina pravdy prišla aj utorok večer, keď si mali vybrané páry sľúbiť pred svedkami a oddávajúcou Erikou Hrenákovou aj veci nevšedné. Manželia mali obslúžiť pri raňajkách svoje nežné polovičky, oni im na oplátku ustlali postele. Svoj sľub spečatili obrúčkami a prvým manželským božtekom. „Nemal som odvahu ženiť sa, nechal som to na kamarátov, lepšie sa na to pozerá v úlohe svedka,“ tvrdil Matej. „Svadba sa mi páčila, aj keď nebola úplne ozajstná,“ povedal Daniel, ktorý nabral odvahu ako prvý pri bozkávaní nevesty. Očividne sa mu to páčilo a pre istotu si dal hneď repete.