Dubnické múzeum možno patrí medzi najmladšie na Slovensku, keďže vzniklo pred tromi rokmi, ale exponáty v ňom určite nezaostávajú za inými. Zbierkový fond sa postupne rozrastá a cieľ múzea – mapovať históriu Dubnice i širšieho okolia a zachovať ju pre ďalšie generácie, sa napĺňa. Viac nám o exponátoch v múzeu, ktoré zatiaľ sídli v priestoroch Slovenskej sporiteľne, i ďalších zámeroch porozprávala riaditeľka Mária Milanovič.
Počas troch rokov sa zbierkový fond postupne rozrástol. Aké exponáty môžu návštevníci obdivovať v súčasnosti?
- Prvé exponáty v múzeu boli zapožičané z rímsko-katolíckeho farského úradu a Trenčianskeho múzea, ktoré do vzniku nášho, mestského, mapovalo tento región. Postupne nám pribúdajú nové predmety, ktoré dokumentujú históriu mesta i významných osobností. Spomenúť môžem napríklad Štandardy Illesházyovcov, kňazské ornáty zo 17. storočia, ktoré nám zapožičal rímsko-katolícky farsky úrad, artefakty z kaplnky, ktorá bola v dubnickom kaštieli – drevené plastiky krížovej cesty, dva obrazy zo začiatku osemnásteho storočia, svietniky. Sú to unikátne predmety, originály, ktoré bežne nemajú návštevníci možnosť vidieť. Najnovšie pribudli úlomky, ktoré sa našli pred dvomi rokmi, keď v dubnickom kaštieli robili kanalizáciu. Prácu k nim odborne spracoval archeológ a riaditeľ hlohovského múzea Mgr. Jozef Urminský. V súčasnosti sú úlomky i odborne spracovaná práca k nim vystavené v našom múzeu. Podotýkam, že úlomky pochádzajú z 15. storočia.
V dnešnej konzumnej dobe ľudia skôr dávajú prednosť internetu. Čím ich chcete prilákať do múzea? Aké nové aktivity chcete vyvíjať?
- V prvom rade pripraviť aktivity, ktoré by ich zaujali. Medzi ne patrí projekt, ktorý sme nazvali Škola múzeu, múzeum v škole. Mienime do neho zapojiť detí od najmladšieho veku, žiakov základných škôl i stredoškolákov. Musíme sa skutočne opierať o mladú generáciu, lebo pre ňu to všetko je. Projekt chceme realizovať v najbližších týždňoch.
V čom projekt spočíva?
- Deti raz do mesiaca v rámci predmetu alebo krúžku, ktorý chceme zaviesť ako mimoškolskú aktivitu, by mohli prísť do fyzického kontaktu s vykopávkami. Myslím konkrétne z horstva, ktoré obklopuje Dubnicu. Mladým nadšencom sa v nich podarilo nájsť artefakty, ktorým hovoríme pazúriky. Našli aj vyhne a jaskyne, v ktorých ľudia doby pazúrikovej žili. S pomocou archeológa chceme pripraviť stálu expozíciu týchto vykopávok. Deti a študenti, ktorí by sa zúčastnili projektu, by mali priamu skúsenosť s pazúrikom a začali by rozmýšľať o histórii, našom vývoji a nad tým, kam sme až dospeli. Sú to muzeálne predmety, ktoré mladého človeka dokážu osloviť, lebo k nim nemá bežný prístup ani prostredníctvom internetu. Iné je predsa vidieť predmet na obrázku a iné chytiť priamo pazúrik do ruky. Myslím si, že tieto aktivity prilákajú aj starších žiakov. Môžu o tom napísať práce, budú v kontakte s archeológom. Malým deťom chceme históriu vysvetľovať formou rozprávky, ktorú potom nakreslia.
Pôvodný zámer bol umiestniť múzeum do priestorov kaštieľa. To je zatiaľ v nedohľadne. Zámery by si však žiadali väčšie priestory ako tie, v ktorých sídlite...
- To je pravda, skutočne potrebujeme rozšíriť priestory. Možnosť rozšírenia a bezbariérového prístupu vidím práve v inštitúcii, ktorá je zameraná na kultúru - v mestskom dome kultúry, kde je veľké množstvo neadekvátne využitých priestorov. Už len názov inštitúcie hovorí o tom, že je pre kultúru, a nie iné aktivity. Nemôžeme sa predsa na všetko pozerať cez biznis. Múzeum je nadstavba, ale ak ju chcem realizovať, musím mať aj patričné množstvo priestorov. A pri projektoch, ktoré pripravujeme, ich potrebujeme. Výhodou by bol aj prístup pre zdravotne postihnutých občanov. Neboli by asi ani také drahé ako súčasné, je v tichej lokalite, pri pošte, je tam parkovisko. To všetko hovorí v prospech múzea. Či sa nám ich podarí získať? Uvidíme.
Aká je návštevnosť múzea?
- Môžem hodnotiť len obdobie môjho pôsobenia vo funkcii. Môžem povedať, že je prijateľná. Prichádza k nám veľké množstvo mladých ľudí. Možno je to tým, že som tretinu života medzi nimi prežila. Teší ma, že majú záujem. Mali sme viacero návštev ľudí, ktorí v šesťdesiatom ôsmom opustili republiku, prídu, zaujímajú sa. Mám radosť, že múzeum navštívili aj ľudia, ktorí sa profesionálne zaoberajú kreatívnym priemyslom. Bol tu aj Milan Matušinský z STV s asistentkou. Boli prekvapení, akú má múzeum koncepciu, aké máme expozície. Takisto aj tým, že sa zaoberáme najstaršou históriou, z ktorej všetci pochádzame a ponúkli nám pomoc. Pri príležitosti osláv 815. výročia prvej zmienky o Dubnici mohlo Dubnické múzeum v spolupráci s mestom a za morálnej podpory primátora Jozefa Gašparíka zrealizovať otváraciu akciu, čo mne osobne dodalo veľa síl, ktoré som potrebovala. Bola to Dubnica v premenách času. Oslavy sme uzatvárali jednodňovou akciou v kaštieli. Obyvatelia mohli navštíviť A krídlo, kde boli aj exponáty dubnického múzea. Hlavným cieľom bolo, aby si pozreli, v akom stave je rekonštrukcia múzea. K tomu sme vydali promo CD, na ktorom sú obe akcie zdokumentované, aby zostal ako dokumentačný materiál pre múzeum i propagáciu mesta. Nedávno bolo vedenie mesta v maďarskom meste Vác. Primátor daroval zástupcovi mesta toto CD, čo nás veľmi potešilo. Zviditeľnil mesto, múzeum, aby si priatelia mohli pozrieť, ako sa o kultúru zaujímame.
Neuvažujete s vytvorením expozície historických fotografií, dokumentujúcich premenu mesta?
- Veľmi správna otázka. Máme pripravené panely, kde tieto fotografie sú. Ale vzhľadom na nedostatok priestorov ich nie je možné umiestniť. Keby sme mali väčšie priestory, mohli by sme dať obojstranné stojany, ktoré by mohli byť umiestnené ako paravány - z jednej strany archeologické výskumy, z druhej Štandardy Illesházyovcov, materiály Jána Baltazára Magina, buditeľa v národnom obrodení. To by určite pomohlo aj k propagácii tohto buditeľa a je to tiež ďalšia kapitola múzea, ktorá by mohla mladých ľudí zaujať, pričom by prvé poznatky získali práve v múzeu. A o tom dnešné múzeum v storočí, v ktorom žijeme, práve je.
VIERA ŽALUDKOVÁ